Så du det?
Kom nu, Joe. Luk op. Det bliver en stor dag i dag.
Åbn nu den dør.
SHERIF
- Har du travlt? - Ja.
Fjols. Kom her.
FREDSDOMMER
Lad os så komme i gang, mine damer og herrer.
Vil bruden og gommen venligst komme herhen?
Will Kane og Amy Fowler...
I har opsøgt mig, fredsdommeren i denne by...
for at blive viet til hinanden i det hellige ægteskab.
- Det er søreme varmt. - Varmt? Kalder du det varmt?
Det var som...
- Hvad er der? - Jeg syntes, at jeg så Ben Miller.
- Han er da i Texas. - Ja.
Det lignede også Pierce og Colby.
Det kan ikke passe.
Du milde!
- Kommer middagstoget til tiden? - Ja.
Det tror jeg da, hr.
Det kan jeg ikke se nogen grund til, at det ikke skulle, hr. Pierce.
Goddag, hr. Miller. Hr. Pierce. Hr. Colby.
Tager du, Will Kane, Amy som din lovformelige hustru?
Og vil du ære og agte hende...
indtil døden jer skiller?
Ja.
Tager du, Amy, Will til lovformelig ægtemand...
og vil du ære og agte ham...
indtil døden jer skiller?
Ja.
Må vi bede om ringen?
Hermed erklærer jeg jer så, i henhold til de hergældende love...
for rette ægtefolk at være.
Jeg tillader mig at gøre krav på et gammelt privilegium.
Sikke travlt han har på en søndag.
Will!
Sikke en flok!
Amy, vi burde være lidt alene, nu vi er gift.
Ja, det har du ret i.
Jeg skal nok prøve, Amy. Jeg skal gøre mit bedste.
Det skal jeg også.
Så er hvedebrødsdagene officielt forbi. Kom, alle sammen.
Se ikke så chokerede ud.
Lad dem dog få lidt fred.
En enkelt ceremoni mere, så er Will en fri mand.
Sådan da.
Lad os få dit skilt, sherif.
Jeg vil helst ikke gøre det her.
Den nye sherif er her jo ikke endnu.
Will, Fuller, Howe og jeg udgør det lokale byråd.
Og vi er dine meget nære venner.
Du har passet din gerning flot, og jeg tør nok sige...
og det vil dommeren bekræfte...
at byen kan klare sig til i morgen.
Godt.
Gift jer ikke med en kvæker. Hun får jer til at passe butik.
- Jeg kan ikke se dig som købmand. - Det kan jeg.
Også jeg. Det skal nok gå.
Tak.
Sådan talte du ikke, da du var sherif.
Godt, men først vil jeg have min betaling.
Sæt mig ned!
- Ikke før du har kysset mig. - Sæt mig nu ned, dit fjols.
En genistreg, Will. Du skulle have været advokat.
- Jeg var skabt til mere. - Sherif.
Der er telegram til dig, sherif.
Det er forfærdeligt. Det er chokerende.
De har benådet Frank Miller.
- Hvad er der, Will? - Utroligt.
For en uge siden. Pænt af dem at skrive.
Og der er mere.
Ben Miller er på stationen sammen med Jim Pierce og Jack Colby.
- De spurgte til middagstoget. - Middagstoget?
Nu ser du bare at komme af sted, Will.
Med det samme.
- Lad os sende ham på vej. - Hvad er der?
Tænk ikke på det.
Stop ikke, før I når til Clarksburg.
Hvad er der, hr. Howe?
Bare rolig, frue.
Bare tag herfra nu, så vil alt være i orden.
Bare rejs, Will, vi klarer det.
Jeg burde nok blive.
Er du tosset? Tænk dog på Amy.
- Farvel. - Farvel, Amy.
Bare rolig. Alt ordner sig.
- Godt, min dreng. - Skynd dig.
Det var sært.
Hvilket?
Det kan man ikke se nu.
Kane og hans nye brud havde travlt med at forlade byen.
- Og hvad så? - De havde meget travlt.
Tror du, at Kane er bange for de tre revolvermænd?
Du så ham jo ikke. Jeg har aldrig set ham piske sådan løs på hesten.
- Sam! - Kom indenfor, Helen.
Ben Miller er i byen. Han har to af sine kumpaner med.
Det må jeg hellere se nærmere på.
- Hvorfor stopper du? - Det nytter ikke noget. Jeg må tilbage.
Hvorfor?
Jeg har end ikke revolvere med.
Lad os dog fortsætte. Skynd dig.
Nej. Jeg har tænkt over det.
De får mig til at stikke af. Jeg er aldrig stukket af før.
- Det forstår jeg ikke. - Der er ikke tid til forklaring.
- Så lad være at vende om, Will. - Jeg er nødt til det. Sådan er det bare.
- Kane er vendt tilbage. - Utroligt.
Jeg har lige set ham.
- Hvor mange kister har vi? - To.
Vi skal bruge to mere uanset hvad.
Se at komme i sving, Fred.
Fortæl mig, hvad det her drejer sig om, Will.
Jeg sendte en fyr nordpå for mord for fem år siden.
Han skulle hænges.
De omstødte dødsdommen til livstid. Nu er han blevet løsladt.
Jeg ved ikke hvordan. Og nu er han vendt tilbage.
- Jeg er slet ikke med. - Han er...
vild og vanvittig. Vi får sikkert ballade med ham.
Det er ikke dit problem mere.
Det var mig, der anholdt ham.
Det var en del af dit arbejde.
Det var dengang. Nu har de en ny sherif.
Han kommer først i morgen. Jeg er nødt til at blive her.
Jeg er nu engang den, jeg er.
Sådan er det ikke.
Han vil nok være ude efter mig.
Tre af hans kumpaner venter ved stationen.
Derfor bør vi komme væk.
Så sætter de efter os. Alle fire.
Og vi er alene ude på prærien.
Vi har da en hel time.
- Hvad betyder den time? - Vi kunne...
De 150 kilometer er ingenting. Vi vil aldrig kunne være i fred.
De finder os, og så må vi flygte igen. Altid.
Ikke hvis de ikke ved, hvor vi er.
Jeg bønfalder dig, Will. Lad os rejse væk.
Det kan jeg ikke.
Du behøver ikke at spille helt. Ikke for min skyld.
Jeg spiller ikke helt. Tror du, at det morer mig?
Hør, Amy, det er min by. Jeg har venner her.
Jeg udpeger nogle hjælpere...
og så undgår vi måske ballade.
- Du ved jo, at der bliver ballade. - Så er det bedst, det sker her.
Undskyld, skat. Jeg ved, hvordan du ser på det.
Gør du?
Naturligvis. Jeg ved, at det strider mod din tro.
- Jeg ved, hvordan du har det. - Og alligevel gør du det.
Åh, Will, vi blev viet til hinanden for få minutter siden.
Vi har hele livet for os. Betyder det slet ikke noget?
Du ved, jeg kun har en time, og jeg har travlt.
Vent på hotellet, til det er forbi.
Nej, jeg vil ikke være her, når det er forbi.
Du beder mig om at vente en time...
og se, om jeg er hustru eller enke.
Det er for lang en ventetid. Jeg gør det ikke.
Amy!
Hvis du ikke tager med mig nu, så tager jeg med toget, når det kører.
Jeg er nødt til at blive her.
- Det var godt, du kom, Perce. - Var det?
Har du glemt, at det var mig, der afsagde dom over Frank Miller?
Du burde ikke være vendt tilbage, Will. Det var dumt.
Jeg er nødt til at blive her.
Du tager fejl.
Jeg kan udpege nogle hjælpere. Jeg behøver kun 10 eller 12.
Det tvivler jeg på.
Hvorfor?
Der er ikke tid til forklaringer.
År 500 f. Kr. Forviste Athens borgere...
en ond tyran...
som havde udpint dem.
Da han nogle år efter vendte tilbage...
med en hær lejesoldater...
lukkede de ikke alene porten op for ham...
men så også bare passivt til, mens han henrettede bystyret.
Noget lignende skete for otte år siden...
i byen Indian Falls.
Jeg blev reddet af en kvinde...
med et tvivlsomt ry.
Det kostede mig en meget flot ring, som havde tilhørt min mor.
- Nu har jeg ikke flere ringe. - Du er dommer.
Jeg har været dommer i mange byer.
Det gælder bare om at overleve.
Jeg kan ikke vælge for dig.
Hvorfor skal du være så dum, Will? Har du glemt, hvem han er?
Har du glemt, hvad han har gjort?
Har du glemt, at manden er gal?
Han sad der i stolen og sagde...
"I får mig aldrig hængt. Jeg vender tilbage.
"Jeg slår dig ihjel, Will Kane!"
Værsgo. En billet til St. Louis.
Tak.
Vil De ikke vente et andet sted?
Måske på hotellet?
Jo, tak.
Det gør mig meget ondt, fru Kane.
Men bare rolig, sheriffen skal nok klare sig.
Mange tak.
Det var her ikke for fem år siden.
Og hvad så?
Lkke noget. Endnu.
Harvey, mon ikke Kane leder efter dig nu?
Jo.
Er du meget vred på ham?
Ville du ikke være det i mit sted?
Måske. Hvis jeg var dig.
Jeg er tilbage om lidt.
- Farvel, Will. - Farvel.
- Du mener, jeg svigter dig, ikke? - Nej.
Det er bare en støvet, lille by midt ude i ødemarken.
Der sker ikke noget virkelig vigtigt her. Se dog at komme væk.
Det er for sent.
Trist. Held og lykke.
Johnny.
- Hvorfor er du ikke i kirke? - Hvorfor er du ikke?
- Gider du gøre mig en tjeneste? - Ja.
Hent Joe Henderson, Mart Howe og Sam Fuller...
- og sig, de skal komme her. - Okay.
- Og find Harv Pell. - Jeg er lige her.
- Hvor har du været? - Jeg har haft travlt.
- Du ved, hvad er foregår? - Ja.
Vi får nok at se til nu.
Et øjeblik. Det er ikke dit job mere.
Det siger alle jo.
Når jeg siger det, betyder det noget, så hør efter.
Okay, jeg lytter.
Nu skal du høre, hvad jeg mener.
Hvis du var rejst, og den nye sherif kommer i morgen...
ville jeg være sherif indtil da, ikke?
Jo.
Så sig mig lige...
hvis jeg har klaret jobbet hidtil...
hvorfor fik jeg så ikke hvervet?
Det ved jeg ikke.
- Ikke det? - Nej.
Pudsigt. Jeg troede, du havde meget at sige.
Måske spurgte de mig ikke. Måske var du for ung.
Synes du også, jeg er for ung?
Du opfører dig til tider barnligt.
Det er meget enkelt, Will.
Fortæl de gamle gutter...
at jeg er den nye sherif.
Så kan de sige undskyld til den anden fyr...
og sende ham hjem igen i morgen.
- Du mener det vist. - Ja.
- Det går ikke. - Hvorfor ikke?
Det nytter ikke at forklare det.
Så du vil altså ikke?
Så siger vi det.
Du har sikkert frarådet det lige fra starten.
Du er bare jaloux over, at Helen Ramírez og jeg er kærester.
Du og Helen Ramírez?
Det vidste jeg intet om.
Og jeg er også ligeglad.
Det burde du vide.
Ja, du har været helt nede i et år.
Nu er du blevet gift...
men ingen må få det, der var dit, vel?
- Især ikke jeg. - Din...
Vi har ikke tid, Harv.
Okay, lad os tale lige ud ad posen.
Hvis jeg skal hjælpe, må du tale min sag.
Jeg har brug for din hjælp.
Men jeg vil ikke købe den. Du bestemmer selv.
Jeg troede, du var blevet moden.
Jeg troede, at du var blevet blidere nede i Abilene.
Vi har begge taget fejl.
Hvad griner du ad?
Troede du, du kunne presse Kane?
Ja, hvorfor ikke?
Bliver du aldrig voksen?
Jeg gider ikke høre på det der.
- Så bliv voksen. - Klap i!
Så, så.
Hvorfor spurgte han ikke? Han har brug for mig.
Især når Frank Miller kommer.
Måske.
Jeg burde have været sherif.
Han er bare jaloux. Jaloux på dig og mig.
- Er han det? - Ja.
- Har du sagt noget? - Ja.
Fjols.
Måtte han da ikke vide det?
Var det ham eller dig, der skred?
Forsvind, Harvey!
- Det gør jeg måske også. - Nu.
- Det mener du ikke. - Jo.
Du vil ændre mening, når Frank Miller kommer.
Du får brug for beskyttelse...
når Frank hører om dig og Kane.
- Jeg kan klare mig selv. - Sikkert.
Men jeg har hørt...
at du måske ikke ser så køn ud, når han er færdig med dig.
- Jeg kommer ikke tilbage. - Godt.
Kom ind.
Jeg har lige set Harvey. Er der noget galt?
Jeg må tale med hr. Weaver.
- Rejser du? - Ja.
Skal jeg hjælpe Kane?
- Nej. - Javel.
Må jeg sidde her og vente på middagstoget?
Må jeg vente her i vestibulen?
Selvfølgelig.
Tak.
- De er da fru Kane, ikke sandt? - Jo.
- Rejser De med middagstoget? - Ja.
Men det gør Deres mand ikke?
Nej. Hvorfor?
Lkke for noget, men det er ganske interessant.
Ingen kunne få mig til at rejse fra byen nu.
Det bliver spændende.
- Will, jeg har lige hørt... - Davs, Herb.
Du ved, du kan regne med mig. Det ved du da, ikke?
Det tænkte jeg nok.
Du har fjernet forbryderne...
og gjort byen sikker for alle.
Det skal ingen få lov at ødelægge.
Jeg håbede, folk ville føle sådan.
Kan man gøre andet? Hvor mange folk har du samlet?
Ingen endnu.
Så se at komme i gang.
Jeg er tilbage og parat om ti minutter.
TILBAGE OM 5 MINUTTER
Hvor er han?
Han kommer bagom. Det kalder jeg en forsigtig mand.
Kom indenfor, hr. Weaver.
- Goddag, fru Ramírez. - Goddag.
- Sid ned. - Tak.
- Er der noget galt, fru Ramírez? - Nej.
Hvad vil De mig så?
Jeg rejser. Jeg sælger butikken.
- Vil De købe mig ud? - Hvor meget?
2000 dollars. Det er vel rimeligt.
Ja, men så meget har jeg ikke lige her.
- Hvor meget har De? - 1000 dollars.
Okay. Betal Sam resten inden et halvt år...
så giver han dem til mig. I orden?
Ja.
Godt, hr. Weaver. Og tak.
Tak for alt, fru Ramírez.
Da De først ansatte mig og tilbød mig...
at få andel i butikken som kompagnon.
Da troede min kone, at...
Det, jeg vil sige, er...
at De har behandlet mig godt.
De skal vide, jeg har været ærlig over for Dem.
Det ved jeg, hr. Weaver. Farvel.
Farvel, fru Ramírez. Held og lykke.
Tak.
- Åh, Will. - Amy.
Har du ombestemt dig?
Jeg troede, du havde ombestemt dig.
Nej, Will. Jeg har købt billet.
Javel.
Gør godt rent på nummer 19. Hr. Miller er meget krævende.
- Er Helen Ramírez her? - Det vil jeg tro.
Kan du finde vej?
Kom ind.
Hvad kigger du på? Synes du, jeg har forandret mig?
Hvad vil du have?
Skal jeg hjælpe dig? Skal jeg bede Frank om at skåne dig?
Skal jeg trygle for dig?
Det vil jeg ikke gøre. Jeg vil ikke røre en finger for dig.
Jeg ville sige, han var på vej.
Jeg burde havde vidst, at du vidste det.
Jeg ved det.
Rejs hellere væk herfra. Jeg kan ikke...
- Der kan ske så meget. - Jeg er ikke bange for ham.
Nej, men du ved, hvordan han er.
Ja, det ved jeg.
Måske ved han ikke noget.
- Han har jo nok fået breve. - Sikkert.
Alt har sin pris.
- Jeg rejser herfra. Jeg pakker nu. - Godt.
Farvel, Helen.
Du burde også rejse, Kane.
- Det kan jeg ikke. - Nej, det ved jeg.
- Må jeg spørge om noget? - Ja da.
- Hvem er frøken Ramírez? - Fru Ramírez?
Hun var ven med Deres mand for længe siden.
Og før det var hun ven med Frank Miller.
Ja så. Tak.
- De bryder Dem ikke om min mand. - Nej.
- Hvorfor? - Det er der mange grunde til.
Her var altid travlt, da Frank Miller var her.
Jeg er ikke den eneste.
Der er mange, som glæder sig til, at han får sin bekomst.
Jeg siger det bare, som det er.
Jeg henter lidt sprut.
- Er det nødvendigt? - Ja.
- Hvis du er ude efter tøsen... - Jeg sagde, jeg skulle have sprut.
- Hold dig fra Kane. - Ja, jeg kan vente.
Davs, Harvey.
- Hej, Harv. - Hvordan går det?
- Hvor er blikstjernen? - Jeg afleverede den. Jeg har sagt op.
Det var klogt.
Jeg vil blæse på, hvad du mener.
Davs, Ben. Hvordan går det?
Se, hvem der kommer der.
- Davs, Ben. - Stik mig en flaske.
Så gerne.
- Det er længe siden, Ben. - Ja.
Hvordan har Frank det?
Han er godt tilfreds.
Der bliver vist fest i gaden i aften, hvad, Ben?
Det skulle ikke undre mig.
Sådan her bliver det. Kane er død fem minutter efter, at Frank er kommet.
- Det var hurtigt. - Frank behøver ikke mere tid, for jeg...
Du har jo skilt og skyder, sherif.
Det har du ikke bemyndigelse til.
Det har du ret i.
Nej.
I ved, hvorfor jeg er kommet.
Jeg har brug for hjælpere. Jeg tager, hvad jeg kan få.
Det er jo vanvid at komme her.
Frank har venner her. Det burde du da vide.
Nogle af jer hjalp mig, da vi fangede banden.
Jeg har brug for jer igen. Nu.
Det var noget andet dengang, Kane.
Du havde seks faste vicesheriffer.
De var alle dygtige revolvermænd. Nu har du kun to.
Du har end ikke to. Harv Pell har sagt op. Hvorfor?
Det er mellem ham og mig.
Det er meget at bede folk om...
med tanke på, hvordan Frank Miller er.
Vi ved alle, hvordan Miller er.
Det er derfor, jeg er her. Hvad siger I så?
Mildred. Mildred, han kommer nu. Gør nu, som jeg har sagt.
Jeg er ikke hjemme. Luk ham ikke ind. Uanset hvad han siger.
Han er jo din ven.
Nu ikke noget vrøvl. Han er her snart.
Han vil ikke tro på mig. Han ved, jeg lyver.
Gør, som jeg siger.
- Goddag, fru Fuller. Er Sam her? - Nej, det er han ikke.
Ved De, hvor han er, fru Fuller? Det er vigtigt, at jeg finder ham.
Jeg tror... Han er i kirke, Will. Han er gået i kirke.
Uden Dem?
Jeg går om lidt, når jeg har klædt om.
Tak, fru Fuller. Farvel.
Hvad vil du nu? Skal jeg bare lade mig slå ihjel?
Vil du gerne være enke? Er det det, du ønsker?
Nej, Sam, nej.
Kane.
- Hvad er der los, Jimmy? - Ikke noget. Jeg har ledt efter dig.
Jeg vil have en revolver. Jeg støtter dig, når toget kommer.
- Kan du håndtere en skyder? - Ja. Jeg var ret god engang.
- Det var jeg. - Men...
Det er ikke kun hævn. Det er en chance. Jeg behøver den.
Giv mig dog en chance, Kane.
Godt, Jimmy. Jeg siger til, hvis jeg får brug for dig.
Tag dig en drink imens.
Kom ind, Sam.
Rejser du?
- Hvor tager du hen? - Det ved jeg ikke endnu.
Det giver jo ingen mening.
Du er bange for Miller, ikke?
Nej.
Jo. Ellers stak du jo ikke af.
Der er ikke noget at frygte. Jeg kan passe på dig. Det ved du jo.
Jeg kan klare Miller når som helst.
Jeg tror dig.
Hvorfor rejser du så?
- Rejser du væk med Kane? - Åh, Harvey.
- Hvorfor rejser du? - Det er da lige meget.
Det er Kane, jeg ved, det er Kane.
Det er ikke Kane...
men lad mig fortælle dig noget om dig og din ven Kane.
Du er en køn dreng.
Du har store, brede skuldre, men han er en mand.
Det kræver mere end brede skuldre at være en mand, Harvey...
og jeg tror aldrig, at du bliver det.
Ved du hvad? Jeg tror ikke, du nogensinde bliver det.
Nu skal du høre. Du går ingen steder.
Du bliver hos mig. Alt bliver som før.
Vil du vide, hvorfor jeg rejser? Så hør efter.
Kane er død om en halv time...
og ingen har i sinde at gøre noget.
Og når han er død, så dør byen også. Jeg kan mærke det.
Jeg er helt alene i verden.
Jeg må finde et andet sted at tjene til føden. Det er alt.
Og hvad dig angår, er der ingen, der skal røre mig...
medmindre jeg selv vil.
Og du er færdig med at røre mig.
Dagens tekst er fra Malakias' Bog, kapitel fire.
"Nu kommer den dag, der brænder som en ovn...
"da bliver alle de overmodige og alle, der handler..."
Ja?
Undskyld, pastor. Jeg vil ikke forstyrre gudstjenesten.
Det har De allerede gjort.
Vi ser ikke Dem i kirken ret ofte, sherif.
Og da De blev gift i dag, anså De ikke, at det var rette sted.
Hvad er det, der er så vigtigt, at De kommer nu?
Jeg har brug for hjælp.
Jeg er ikke den store kirkegænger.
Måske er det skidt.
Og jeg blev ikke viet her i dag, fordi min hustru er kvæker.
Men jeg søger hjælp her, fordi der er folk her.
Undskyld, hr. Sherif.
Fremfør Deres ærinde.
Nogle af jer har måske hørt det...
men hvis ikke...
så ser det ud til, at Frank Miller kommer til byen med toget.
Jeg har brug for villige hjælpere.
Hvad venter vi på? Kom.
Lige et øjeblik. Vent.
Inden vi kaster os ud i noget...
som bliver ubehageligt...
bør vi vel have alt på det rene.
Jeg vil vide følgende.
Stemmer det ikke, at Kane ikke længere er sherif?
Hersker der ikke et personligt nag mellem ham og Miller?
Okay, alle sammen. Ti så stille!
Lad alle komme til orde, selvom der er meningsforskelle.
Men opfør jer som voksne mennesker.
Og se at få børnene ud.
- Noget nyt om toget? - Det skulle komme til tiden.
Det er lige meget, om Miller og sheriffen her...
har et personligt opgør.
Vi ved alle, hvem Miller er, og hvordan Miller er.
Desuden spilder vi tiden her.
Godt. Coy.
Ja, vi ved, hvordan han er. Men vi har fanget ham en gang.
Og hvem reddede ham fra galgen? Politikerne oppe nordpå.
Det er deres rod. Lad dem klare ærterne.
- Sawyer. - Hør her.
Vi har hele tiden betalt gode penge...
for en sherif og vicesheriffer.
Og nu, hvor der er ballade...
skal vi selv klare det.
Hvad har vi så gået og betalt for?
Vi skal ikke mægle. Det er ikke vores opgave.
Jeg har altid sagt, at vi burde have flere vicesheriffer.
Så havde vi ikke været i knibe nu.
Lige et øjeblik. Fald til ro, alle sammen!
Hold ro og orden. Du havde hånden oppe, Ezra.
Jeg tror ikke mine egne ører.
I burde skamme jer.
Vel har vi betalt ham. Vi har ikke haft en bedre sherif.
Vi er fælles om det her problem.
Og hvis vi ikke gør det rette, vil der blive endnu flere problemer.
Der er kun én ting at gøre, og I ved, hvad det er.
Sig frem, Kibbee.
Det her er grebet helt forkert an.
Tre mordere går frit omkring uden at skamme sig.
Hvorfor har du ikke anholdt dem?
Hvorfor er de ikke i fængsel, som de burde?
Så havde vi kun Miller at se til i stedet for fire.
Jeg kan ikke anholde dem for noget hr. Trumbull.
De har ikke gjort noget.
Det er ikke forbudt at vente på en bænk på stationen.
Jeg kan ikke høre på det her mere.
Hvad går der af jer?
Husker I ikke, at der var en tid...
hvor anstændige kvinder blev forulempet her?
Husker I ikke, at det ikke var et sted for børn?
Hvordan kan I bare sidde der og snakke?
Hvad er det, vi hidser os op over?
Hvorfra ved vi, at Miller er med toget?
Det kan vi være ret sikre på, han er.
Tiden er knap nu.
Har De noget at sige, pastor?
I de ti bud står der: "Du må ikke begå drab."
Men vi hyrer folk til det.
Det er tydeligt, hvad der er ret og uret.
Men hvis jeg skal sende min menighed ud for at dræbe...
og måske selv blive dræbt...
så ved jeg desværre ikke, hvad jeg skal sige.
Okay, hør her.
Det, denne by skylder Will Kane, kan ikke gøres op i penge.
Glem ikke det.
Han er den bedste sherif, vi nogensinde har haft. Måske den bedste, vi får.
Så hvis Miller vender tilbage i dag, er det vores problem, ikke hans.
Det er vores problem, for det er vores by.
Vi har selv bygget den ud fra ingenting.
Hvis vi vil værne om den og holde den anstændig...
må vi tænke os godt om i dag.
Vi må have modet til at handle ret...
uanset hvor svært det er.
Der bliver ballade, når Kane og Miller mødes.
Og det er helt sikkert, at nogen kommer til skade.
Folk oppe nordpå ser på denne by.
De overvejer at sende penge hertil...
og investere i butikker og fabrikker.
Det kan betyde meget for denne by. En hel del.
Men hvis de læser om skyderi og drab i gaderne...
hvad vil de så ikke tænke?
Det skal jeg sige jer. De vil tro, at det bare er endnu en lovløs by...
og så har vores slid været forgæves.
På én dag, kan udviklingen sættes tilbage fem år.
Og det kan vi ikke tillade.
I ved alle, hvordan jeg ser på denne mand.
Han er en modig og god mand.
Han behøvede ikke at vende tilbage i dag.
Og for hans og byens skyld ville jeg ønske, han var blevet væk.
Hvis han er væk, når Miller kommer...
bliver der næppe ballade. Overhovedet.
I morgen får vi en ny sherif...
og hvis vi alle bakker op om ham...
tror jeg, vi kan klare alle problemer.
Det lyder fornuftigt for mig.
I mine øjne er det den eneste løsning.
Du må hellere rejse, mens tid er, Will.
Det er det bedste for os alle.
Tak.
Stil dog den der væk.
- Bang, bang, bang! - Bang, bang. Du er død, Kane!
- Jeg sendte en knægt hen efter dig. - Han har været her.
Du har altid været min ven. Du skaffede mig jobbet her.
Du fik dem til at tilkalde mig.
Jeg så op til dig, da jeg var knægt. Jeg ville være som dig, Mart.
Du har altid været ordenshåndhæver.
Ja, hele mit liv.
Det er skønt. Man sætter livet på spil for at fange mordere...
og så sætter nævningene dem fri, så de kan skyde en igen.
Hæderlige folk er fattige folk.
Og til sidst dør man ene og forladt på en støvet gade.
Til hvad gavn?
For ingenting. For en ussel blikstjerne.
Dommeren er rejst...
Harvey har sagt op, og jeg kan ikke finde hjælpere.
Det er normalt. Det hele er sket så hurtigt.
Folk skal vænne sig til lov og orden...
før de gør noget ved det.
Måske fordi de egentlig er ret ligeglade.
Hvad skal jeg gøre, Mart?
Jeg håbede, at du blev væk.
Du ved, hvorfor jeg vendte tilbage.
Ikke for at begå selvmord.
Ofte... Folk ændrer sig ofte i fængslet.
Ikke ham. Det er planlagt. Det er derfor, de er her alle sammen.
Stik af, Will. Stik af.
Går du med ned på stationen?
Nej.
Du ved, at jeg holder af dig, men jeg går ikke med dig.
Ikke alene har jeg knuste knoer, jeg har også fået gigt.
Jeg kan ikke hjælpe dig. Du ville bare være urolig for mig.
Jeg er dig bare til besvær, og det ville slå dig ihjel.
Odds er allerede for ulige.
- Farvel, Mart. - Farvel.
Det nytter ikke noget, Will. Det nytter ikke noget.
Undskyld, hvilket værelse bor fru Ramírez i?
- Tre. - Tak.
Kom ind.
- Ja? - Fru Ramírez, jeg er fru Kane.
Det ved jeg.
- Må jeg komme ind? - Ja, værsgo.
- Sid ned, fru Kane. - Nej tak.
- Hvad vil De? - Ser De...
Jeg er bange for, at jeg ikke ville komme op igen.
- Hvorfor ikke? - Det her er ikke let.
Hvorfor ikke?
Hør, fru Ramírez, Will og jeg er lige blevet gift.
Vi skulle rejse...
men så skete det her, så ville han blive her.
Jeg gjorde alt. Jeg tiggede og tryglede, men jeg kan ikke nå ind til ham.
- Og? - Manden dernede. Portieren.
Han sagde noget om Dem og Will.
Jeg forstod ikke, hvorfor han ikke ville tage med mig.
Nu kan jeg kun tro, det må være på grund af Dem.
Og hvad skal jeg så gøre?
Lad ham dog rejse. Han har stadig en chance. Lad ham rejse.
- Jeg kan ikke hjælpe Dem. - Jeg beder Dem.
Han bliver her ikke for min skyld.
Vi har ikke talt sammen i et år før i dag.
- Jeg skal med samme tog som De. - Hvorfor bliver han så?
Hvis De ikke forstår det, kan jeg ikke forklare det.
Men så tak da. De har været meget elskværdig.
Hvad er De for et menneske? Hvordan kan De forlade ham?
Skræmmer lyden af skud Dem så meget?
Nej, fru Ramírez, jeg har hørt skud før.
Min far og mine brødre blev skudt.
De havde ret...
men det hjalp dem ikke noget, da skyderiet begyndte.
Min bror var 19. Jeg så ham dø.
Det var derfor, jeg blev kvæker. Jeg vil blæse på, hvem der har ret.
Der må være en bedre måde at leve på.
Will ved, hvordan jeg ser på det.
Hør, har De i sinde at vente på toget dernede?
- Ja. - Hvorfor ikke blive her?
Jeg støtter ikke Kane, men man må lade ham, at han er modig.
Du er tolerant, Joe.
Jeg har altid vidst, at du var modig, Harv...
men ikke at du var klog.
Hvad skal det sige?
Lkke noget. Men en klog mand ved, hvornår han skal trække sig.
Hvis man ikke kan være fri for det selskab, kommer jeg ikke mere.
Okay. Fint.
Se lige knægten med blikstjernen.
Hvis det skal være på den måde...
Hvad skulle det være, drenge?
TODDS LEJESTALD
Giv den nu en sadel på, Kane. Kom nu.
Den kan ride langt.
Det var jo det, du overvejede, ikke?
- På en måde. - Er du bange?
Det er jeg vel.
Det er der ikke noget at sige til.
Lad mig give dig en hånd.
Det ser ud til, at alle her...
vil have mig ud af byen.
Ingen ønsker at se dig død.
Vent. Hvor skal du hen?
Aner det ikke. Hen på kontoret.
Næ nej, nu stiger du til hest og rider væk.
Hvad går der af dig?
Du sagde, at du havde lyst til det.
Hør, Harv.
Det var, fordi jeg var træt.
Man tænker så meget, når man er træt.
- Men jeg kan ikke. - Hvorfor ikke?
Det ved jeg ikke.
Stig nu op på den hest, Will.
Hvorfor er det så vigtigt for dig? Du vil da blæse på mig.
Kom nu.
Lad være med at puffe, Harv. Jeg er træt af at blive puffet til.
Jeg hader denne by. Jeg har altid hadet den.
Hadet at være mexicansk kvinde her.
Det forstår jeg godt.
Gør De? Det var rart.
Men jeg forstår ikke Dem. Ligegyldigt hvad De siger.
Hvis Kane var min mand, ville jeg ikke forlade ham sådan.
Jeg ville slås ved hans side.
Hvorfor gør De så ikke det?
Han er ikke min mand, han er Deres.
Har du en smule rent vand?
Ja, selvfølgelig, sherif. Sid ned.
Har du haft problemer, sherif?
Nej, slet ikke.
- Hvad bygger du? - Åh, småreparationer.
Tag det nu bare helt roligt, hr. Kane. Sæt dig til rette. Sådan.
- Fred, hold lige en pause, okay? - Pause?
Indtil jeg siger til.
ALT TIL BEGRAVELSER BEDEMAND
- Tak. - Selv tak, hr. Sherif.
Åh, det er gratis...
Nu kan han godt fortsætte derude.
Will!
Jeg havde helt glemt dig, Herb. Godt, du er her.
Hvor blev du af?
- Tiden er knap. - Ja.
Hvornår kommer de andre? Vi må lægge planer.
De andre? Der kommer ikke andre, Herb.
- Kun os to. - Du spøger.
Nej, jeg fandt ingen.
Umuligt. Så usle kan folk ikke være.
Jeg fandt ingen.
- Kun os to? - Ja.
Os to mod Miller og de andre?
Ja. Vil du trække dig ud, Herb?
Nej, jeg vil ikke trække mig.
Men... Jeg vil være helt ærlig.
- Det her havde jeg ikke ventet. - Heller ikke jeg.
Jeg kom frivilligt.
Du behøvede ikke hente mig. Jeg var parat.
Jeg er parat nu, men det er noget andet, Will.
Det var ikke det, du lagde op til.
Det er jo rent selvmord. Og for hvad?
Jeg er jo ikke ordenshåndhæver. Jeg bor her bare.
Jeg har intet nag mod nogen. Jeg har ikke lod og del i det her.
Nej.
Det er mere, end man kan forlange.
Jeg har jo kone og børn. Hvad med mine børn?
Gå hjem til dine børn, Herb.
Find nogle flere, Will, så kommer jeg.
Gå hjem, Herb.
Hvad vil du?
Jeg fandt dem alle sammen, sherif.
- Undtagen hr. Henderson. - Ham fandt jeg selv. Tak.
Selv tak.
Hør, sherif. Lad mig slås sammen med dig. Jeg er ikke bange.
- Nej. - Åh, jo, hr. Sherif.
Du er jo kun et barn.
Jeg er 16. Og jeg kan godt skyde. Du skulle bare se mig.
Du er 14. Hvorfor lyver du?
Jeg er stor af min alder. Kom nu, sherif.
Ja, du er stor af din alder, men nej.
Af sted. Gå nu hellere med dig.
Testamente
Åbnes i tilfælde af min død
Gå du bare hjem nu, Charlie.
Tak, hr. Sherif.
Det sætter jeg virkelig pris på.
Du ved vel ikke, om saloonen er åben?
- Gå hjem, Charlie. - Javel.
- Farvel, Helen. - Farvel, Sam.
Pas godt på dig selv.
- Davs, Frank. - Hvordan står det til, Frank?
- Er alt parat? - Ja. Lige som du vil have det, Frank.
- Din revolver er herovre. - Lad os komme i gang.
- Kan det ikke vente? - Jeg vil bare være parat.
Miller.
Af sted!
Okay, Kane. Kom ud.
Ellers får din veninde her samme tur som Pierce.
Jeg kommer nu. Slip hende.
Ja, så snart du er ude af døren. Kom nu. Jeg venter med at skyde.